Lovar ni och svär inför Gud den allsmäktige-
- att i er vittnesbörd säga sanningen och inget annat än sanningen-
- som ni ställs till svars för på den sista dagen?
I målet staten mot Ruth Cole-
- står den tilltalade anklagad för att i brottslig avsikt och med berått mod-
- ha skjutit Sidney Snow med två skott som orsakade hans död-
- helt i strid med lag, ordning och dygd i Wyoming.
Hur ställer ni er till anklagelserna?
Skyldig.
Miss Cole...
Här har jag ett vittnesmål från järnvägspolisens chef Cullen Bohannon.
Han hävdar att ni skyddade en polisman mot en beväpnad brottsling.
Det bevisar att ni är oskyldig och att ni räddade minst en människas liv.
Så vi frågar igen: Hur ställer ni er till anklagelserna?
- Jag är skyldig. - Gör inte så här, Ruth.
Ordning!
Jag vet inte om ni är tillräknelig nog för att kunna föra er egen talan.
Jag yrkar på att miss Cole ska ges tid att skaffa ett ombud.
Jag mördade honom. Inte för att jag var rädd eller hjälpte polisen.
Mitt enda syfte var att beröva min sons mördare livet.
Jag erkänner mig skyldig.
Ni, Ruth Elizabeth Cole, är skyldig till mord-
- och döms till döden genom hängning i morgon.
Må Gud förbarma sig över er.
Sätt upp galgen på torget.
- Ska hon avrättas offentligt? - Öppenhet och efterlevnad av lagen.
- En dödsdom bör utformas skriftligen. - Gör det. Inga misstag.
- Ni har inget att vinna på det här. - Miss Cole fick chansen att rentvå sig.
- Hon vägrade och rättvisa ska skipas. - Ska ni hänga en sörjande mor?
Den som erkänner ett mord kan inte gå fri. Ingen står över lagen.
Ni har befogenhet att benåda henne.
Men benådningen måste tas emot av den skyldige för att den ska godkännas.
Hon verkade föga intresserad av nåt dylikt.
- Skriver ni på om jag övertalar henne? - Med nöje.
Men lagen kräver att snaran läggs på i morgon.
Du kan vidhålla din skuld och ta ställning.
Sen godtar du guvernörens benådning.
- Han är beredd att benåda dig. - Jag har inte bett om det!
- Du ska avrättas genom hängning... - Bara ynkryggar låter sig benådas.
Det är fegt att välja döden, inte att låta sig benådas.
Jag har gjort mitt val, och jag säger nej.
Min far var domare.
Efter en dålig dom tog han med min mor ut på dans.
- Dansar du vals? - Jag är inte här för att dansa.
Kom, det är lätt.
I vals låter man mannen styra.
Det har aldrig varit min starka sida.
Jag vill ha en kommentar om skendomstolen du upprättade-
-och ditt förvärv av McGinnes kasino.
- Det hör till det förgångna. - Jag kallar det sammanhang.
Är det en historia jag ogillar?
Den börjar och slutar med en hängningsdom.
Jag har erbjudit en benådning.
Om miss Cole vägrar, är det hennes val.
Var det hennes val att befordra mr Snow som sen brände ner hennes kyrka?
Vi är alla delaktiga. Män med makt bär skulden-
- men den som hängs är en kvinna med sin tro som enda tillgång!
Om du bränner ner stan har du bara askan kvar som vän.
Precis som Ruth Cole.
- Ger du henne rollen som helgon? - Jag har inte utsett djävulen än.
Kom, det är bråttom. Tåget går om fem minuter.
Till New York. Min första fru Mary har släktingar där.
Du får bo hos dem till att börja med.
- Jag tänker inte åka till New York. - Jo.
- Du lämnar det här bakom dig. - Jag vägrar fly undan lagen.
Ingen kommer att jaga dig. Du försvinner och börjar ett nytt liv.
- Mitt liv finns här. - Jag trodde detsamma i Mississippi.
- Jag stannar och accepterar min dom. - Då dör du.
- För en moralisk princip? - Det är inte ditt ansvar att rädda mig.
- Beslutet är fattat. - Då river jag upp det.
- Släpp mig! - Du ska åka.
När Sean dog tänkte jag åka tillbaka till Omaha med Ezra.
Du bad mig att stanna.
Jag stannade för din skull.
Nu stannar jag för min skull.
Bohannon!
Delaney kan avsluta jobbet om du behövs nån annanstans.
Jag behövs här.
Envis jäkel...!
När min enda son dog i kolera var jag borta och jobbade.
- Vet du var jag var och vad jag gjorde? - Nej.
Inte jag heller.
- Jag kan inte hjälpa Ruth. - Du ska vara hos henne.
Kyrkkvinnan ska inte hängas.
Kasinot kan ni behålla.
Men tro inte att ni kan skrämma mig från att verkställa lagen.
Om Ruth Cole hamnar i graven, bör du också börja gräva.
Hon vägrar låta sig benådas. Jag kan inget annat göra.
Du kommer nog på nåt.
Det är jag säker på.
Undan.
Ta dig ett glas, Dutch.
Jag kunde inte sova.
Inte jag heller.
Skulle du ändra på något...
om du kunde göra om allt?
Jag skulle vara en bättre make.
En bättre far.
Jag skulle ha mer tålamod med Ezra.
Det finns ingen tålmodigare än du. Han har inte gjort det lätt för dig.
Startat bränder, stulit hästar, spetsat grodor...
Jag ger vad som helst för en kyrka full med grodor.
Ni skulle få åka till Omaha båda två.
Jag skyller inte på dig.
Jag skulle döda Sidney Snow.
Jag med.
Efter kriget drog jag bara runt på gatorna i Washington D.C.
Vad gjorde du där?
Folk hade samlats utanför en federal byggnad. Politiskt möte, tänkte jag.
Det var en senator som talade om nationell endräkt.
Sen förstod jag att det inte var nåt möte.
Det var en avrättning.
De kom ut med den stackaren och läste upp hans rättigheter.
Det kändes precis som att sitta här och prata med dig. Helt civiliserat.
Men...
nacken bröts inte ordentligt.
Det tog...
tio minuter innan han kvävdes till döds.
Jag fattar vad du försöker med.
Pisset rann längs benet efter fem minuter.
Skiten kom efter åtta.
Värst var ljudet när nacken knäcktes. Som en smällare på nationaldagen.
Och där stod jag, i landets huvudstad...
och bevittnade...
den barbariska handlingen.
De kallar det civiliserat.
Men det var inte det minsta förfinat.
Du kan inte skrämma mig.
Det finns inget värre sätt att lämna jordelivet på.
Att brännas levande är värre.
Jag tålde inte se er när ni kom tillbaka till Cheyenne.
Ni tre.
Jag blev så arg den dagen och stormade ut ur kyrkan.
Jag klafsade fram i leran och regnet.
Jag såg ert tält och var beredd att säga allt.
Men det man inte ser när ilskan tar överhanden...
är lerpölarna. Jättelika pölar på gatan.
Jag klev snett, halkade och dunsade rakt ner i leran.
Jag trodde att det var lera tills jag kände lukten...
Det var...
- Häst... - skit.
Det är inget att skratta åt.
- Vad gjorde du då? - Gick tillbaka genom stan.
Täckt av...?
Det tog en evighet att komma fram.
När jag kom tillbaka var Ezra där. Vet du vad han sa?
"Du luktar skit!"
Tja...
Vad svarade du?
Att han inte fick säga "skit" och sen gick jag och tvättade mig.
Det var Gud som besvarade mina böner.
Han talade om för mig att jag hade en egen familj.
Jag och Ezra.
Men jag vet fortfarande inte...
varför det dröjde så länge innan du sökte upp mig.
Jag ville inte att du skulle förklara, jag ville bara träffa dig.
Jag trodde aldrig att du skulle komma till kyrkan den kvällen.
Jag kommer alltid, Ruth.
Kom hit.
Bara till fönstret. Kom.
Stan behöver sin predikant.
Jag predikar inte längre för någon.
Har de slutat spika?
De är färdiga...
Ja.
Det är snart gryning.
- Älskar du mig? - Det är klart.
Men älskar du mig?
Jag vill inte förlora dig, Ruth.
Jag älskar dig.
Jag var feg.
Jag skulle ha talat om det för dig.
Jag skulle ha tagit dig och gjort dig till min.
Vi tre hade kunnat vara en familj.
Älskar du henne? Du kan säga som det är.
- Jag vet inte. - Man vet alltid, djupt inom sig.
Jag tror att jag gör det.
Gå till henne.
Berätta det för Naomi.
Jag vet inte om hon vill ha mig.
Det modiga är alltid att välja familjen.
Upp med dig nu.
Cullen?
Cullen!
Kom ut ur cellen, mr Bohannon.
Lämna oss ifred en stund.
Enligt lagen ska dödsdomen läsas upp på avrättningsdagens morgon.
Av tjänstgörande befäl. Ni har bett om den rollen.
- Jag har inte bett om det här. - Märket på bröstet vittnar om det.
Miss Cole accepterar erbjudandet om benådning.
Stämmer det, miss Cole?
Nej, mr Campbell.
- Jag tänker inte vara delaktig. - Cullen!
Cullen!
Lova att du kommer. Snälla!
Tretton varv. Hampa från St. Louis är det enda jag litar på.
Håret...
Olja, så att knopen inte fastnar.
Vi går ut exakt fem minuter före.
Det kommer att vara folk där, men var bara lugn, jag är med.
Tretton steg upp till avsatsen, där jag binder händer och fötter.
Sen lägger jag på snaran och sist huvan.
Gör det ont?
Pappa har aldrig behövt göra om det.
Du behöver inte oroa dig. Lita på mig.
Det finns 50 dollar på banken och lite kläder på tvättinrättningen.
Skänk dem till missionsverksamheten i Council Bluffs.
Wallace kommer och pratar på tisdagar. Titta till honom.
Det är tisdag i morgon.
En struntsumma och lite tvätt...
Du glömmer en hel stad med människor som du berört.
De kommer inte att glömma dig.
Skriver du en artikel om mig?
Gör inte det.
Den blir inte ihågkommen, och inte vi heller.
Det är dags.
Finns det något jag kan göra? Vad som helst.
- Har du sett mr Bohannon? - Nej.
- Jag kan leta rätt på honom. - Nej tack.
- Lösare, tack. - Tyvärr.
Vänta!
Några sista ord?
Tag plats! Tåg till Council Bluffs.
Sista utropet!
Vi ska frakta miss Coles kropp till Council Bluffs.
Jag begravde henne i morse. Hon är hos sin son.
Gud har inte givit upp den här stan än.
Det här var inte Guds verk.
"Järnvägen må vara Amerikas dröm"-
- "men i guvernör Campbells Cheyenne är allt bara en mardröm."
- Är det så du uppfattar Cheyenne? - Jag sa ju att du skulle ogilla det.
Jag trodde att vi såg likadant på stans framtid.
Det enda jag ser är en flicka som dinglar i ett rep.
Miss Coles öde var tragiskt, men artikeln kan inte väcka henne till liv.
En guvernör kontrollerar inte pressen.
Jag ber dig inte i egenskap av guvernör.
Jag har alltid varit en usel danspartner.
Nästa vecka skriver du om drömmen igen-
- och det enda du har åstadkommit är en förstörd relation.
Det här är mycket viktigare.
Är jag odjuret i din mardröm?
Hoppas du trivs i askan.
Håll er undan!
Trycket är för högt.
Sluta snacka nu och fortsätt jobba!
Ni hörde - fortsätt jobba!
Vi får vänta med champagne och cigarrer tills vi har nått toppen.
Ordna 300 rälsarbetare från Omaha och två tåglaster timmer från Chicago.
Och telegrafera till general Grant.
Meddela att vi når toppen före månadsslutet.
Vad är det, Bohannon?
Jag slutar.
www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!
Få ditt eget konto gratis. Skriv till oss på hunddawgs@gmail.com